21. september, 1945. Det var den nat jeg døde.
Fandens udskud. - Se dig for!
- Ulækkert! - Amerikanerne ankommer snart.
Det er beskæmmende at de hjemløse er her.
Mor...!
Hvilken dag er det?
Setsuko...
Endnu én.
- Hvad er det her for noget? - Det er lige meget, smid det ud.
Den her er også død. Du kan se det i deres øjne.
Luftangreb! Ta' til beskyttelsesrummet hurtigt!
Beskyttelsesrummet bag brandstationen er det sikreste!
- Det er varmt! - Forsøg at være tålmodig.
Det er bedst at jeg ta'r hen til beskyttelsesrummet. Tag derhen så hurtigt I kan.
Setsuko, vær sød at høre efter din bror.
- Mor, tænk ikke på os! Tag af sted. - Ja, ja...
- Har du din medicin med? - Den er her. Bare rolig.
Jeg hader beskyttelsesrummet!
Du ville nok blive ked af det, hvis du blev skadet af en bombe! Så kom nu.
Min dukke!
Luftangreb!
Seita!
Ned!
Seita!
Længe leve kejseren!
Vi er sikre her. Bare rolig, okay.
Hvor er mor?
I beskyttelsesrummet.
Det kan nemt klare en bombe på 250 kilo.
Så vær ikke urolig for hende.
Hun ta'r nok hen til Niponmatsu-stationen for at lede efter os.
Vi går derhen og finder hende. Men lad os hvile os lidt.
- Er du okay, Setsuko? - Jeg har tabt en sko.
Jeg skal nok købe nogle endnu bedre til dig.
Jeg har penge.
Åbn den.
Du er jo rig.
Sort regn, fra bombningerne.
Se... Alt er væk!
Se, det var medborgerhuset. Vi spiste frokost der engang.
- Er vores hus også væk? - Formodentligt.
- Hvad skal vi gøre? - De skal betale for det her.
Mor!
Jeg er ikke den eneste, der har mistet mit hus.
- Vi er alle i samme båd. - Vi er i det mindste stadig i live.
Det var to fuldtræffere. Ilden er umulig at slukke!
Når man forsøger at kvæle den, spreder den sig bare med olien.
Det er ikke hende. Hun er ikke hernede!
- Seita, jeg skal tisse. - Okay.
Hør efter, alle beboere fra Ichirizuka og Kaminishi!
Gå til skolen for at få førstehjælp!
- Hvad er der galt? - Jeg har ondt i øjnene.
Lad vær med at gnide dem. Vi får dem skyllet i skolen.
Hvor er mor?
- Hun er der. I skolen? - Ja, lad os gå.
Seita, kom...
Har du fundet din mor? Hun er skadet, gå hen til hende.
Jeg ser efter din søster.
Var det slemt, Setsuko?
Seita skal lige noget. Vi venter på ham her.
Seita, jeg er glad for at du er her. Er du okay?
- Min mor...? - Den her vej.
Den her er din mor’s, ikke?
Herinde.
Hun er endelig faldet i søvn.
Hun burde være på et rigtigt sygehus. Vi kan ikke gøre ret meget her.
Jeg tror ikke at sygehuset i Nishinomiya blev ramt.
Min mor har hjerteproblemer. Kan hun få sin medicin?
Det skal jeg finde ud af.
Jeg er i nærheden, hvis der er noget.
Mor...
Fandt du hende? Jeg er ked af det.
Jeg er tørstig.
Hvis der er noget jeg kan gøre, så bare sig til.
Fik du din ration? Jeg henter den til dig!
Hold den her ring i din taske. Tab den ikke, okay.
Mor er blevet skadet... Men hun får det snart bedre.
- Hvor er hun? - På et sygehus, i Nishinomiya.
Vi blir her på skolen i nat.
I morgen ta'r vi hen til moster. Vi kan bo der, det er tæt ved sygehuset, okay?
Vi er på anden etage. Du kan kigge forbi senere?
Tak for venligheden. Det vil vi gøre.
Så ses vi senere. - Hej, hej.
- Vil du lide? - Jeg vil se mor.
Måske i morgen. Det er for sent nu.
Prøv at se, jeg er god til det her!
Vi har ikke fjernet bandagen. For det vil du ikke se.
Med den her varme, må vi have hende af sted i dag.
Hvor er din søster?
I Nishinomiya. Vi har en moster der. Jeg tror vi kan bo der.
Okay. Heldigt for dig.
Jeg må tilbage til arbejdet. Held og lykke.
Mor! Hvor er hun?
- Er hun stadig syg? - Ja, det er hun.
Velkommen tilbage.
Hvordan går det med jeres mor? Er hun på Kaisei?
Det er heldigt at din far er i flåden. Så du fik en til at køre jer hertil.
Jeg har lagt madrasser og myggenet i jeres værelse.
Tak.
Skal mor ikke bruge sin ring?
Gav hun den til mig?
Pas på den, så du ikke mister den.
Setsuko...
Når mor får det lidt bedre, ta'r vi hen til hende.
Det er sengetid, okay?
Tørret fisk, sild, tørrede kartofler, og blommer.
Og jeg tror det her er smør! Alle de her ting er så svære at få fat i nu for tiden.
Men soldaternes familier får det bedste. Var du forbi sygehuset i dag?
Jeg vil gerne fortælle din mor hvad der er sket. Og jeg kan tage Setsuko med og besøge hende.
- Hvor slemt? - Hun døde på skolen.
Hvad? Er hun død?
Hvorfor har du ikke fortalt mig det? Hvorfor har du skjult det?
- Svar mig. - Jeg ville ikke have at Setsuko skulle vide det.
Så hun er død... Hvor frygteligt.
Det er nok bedst at du skriver til din far og fortæller det!
Seita! Se! Hun har købt nye sko til mig!
- Du er heldig, Setsuko. - Hej.
- Vær nu ikke for længe væk. - Okay.
Hvad er det for en lyd?
Ox-frøer. Dem skal du ikke være bange for.
Ildfluer!
Parat... Fang den!
- Du maste den. - Det lugter!
Tryk ikke så hårdt.
Det er millioner af dem!
- Setsuko, luk øjnene og sig "ah". - Hvorfor det?
Frugtbolsje! Frugtbolsje! Frugtbolsje!
Jeg var lige ved at sluge det.
- Vi er hjemme. - Hvor var i henne?
- Takkede I damen? - Ja, fru.
Den mad så godt ud.
Seita. Burde du ikke tage hen til skolen...eller noget?
Jo, men stålværket hvor jeg arbejdede er bombet.
Og min skole er brændt ned. Der er ingen steder at tage hen.
- Jeg håber at du har skrevet til din far. - Jeg afleverede det på postkontoret.
- Hvornår? - For ti dage siden.
Det er mærkeligt.
Så skulle du have fået svar nu.
Læg saksene på plads, når du er færdig, Setsuko.
- Noget nyt om krigen? - Det begynder at se håbløst ud.
Jo flere fabrikker vi mister, jo hårdere må de andre arbejde.
Krigen æder vores forråd op.
Du har ret. Det er derfor det er så svært at få fat i mad.
Soldaterne er ikke de eneste der lider.
Du arbejder også for forsvaret, unge dame. Spis op og arbejd så hårdt du kan.
- Ikke igen. - Så I har taget imod nogle hjemløse børn?
Stakler. Miste deres mor, når de er så unge.
- Hvad er der? Klør det? - Det er varmt. Jeg hader beskyttelsesrum.
Hold ud. Vi er snart ude igen.
- Skal vi gå en tur til stranden? - Ja! Lad os gå.
Det er grøntsagshaver nu.
- Hvad laver de? - De laver havsalt.
Det er fordi salt og soja er rationeret. Skynd dig, Setsuko!
- Det er måske lidt koldt. - Det er koldt.
Det føles godt, ik? Det hjælper på kløen.
- Det er et stort bad! - Hey! Kom her!
Jeg er en bjørn! Jeg vil æde dig!
Hvad er der galt? Sover han?
Det skal du ikke se på.
Når det blir lidt varmere, skal jeg lære dig at svømme.
Lad os svømme.
Vi svømmer, og så blir vi sultne.
Seita! -Setsuko!
I er vel sultne? Der er mad til jer her.
Mor! Hvordan går det? Har du ventet længe?
- Har du det godt, min datter? - Jeg har det fint, De har være meget søde ved mig.
Jeg er sulten.
Lad os tage hjem, inden vi blir fanget af et luftangreb.
Jeg er træt. Bær mig.
Luftangreb!
Din mor behøver ikke sine kimono'er længere.
Hvad med at du bytter dem for ris. Jeg har byttet mine ting for mad.
Du kan sikkert få en sækfuld ris for dem.
Du behøver næring. Du kan ikke blive en soldat, hvis du ikke er sund og rask.
- Så meget ris? - Din mor ville blive glad for at de ikke går til spilde.
- Skal jeg ikke tage dem for dig? - Nej!
- Du er vågen, Setsuko? - Det er mor's...nej! Du må ik' tage dem!
Setsuko. Slip dem! Setsuko. Setsuko!
- Fine ris, ikke? - Ja, det er.
I aften kan vi få et ordentligt måltid med ris, Setsuko.
Her, det er din.
Hvide ris, Setsuko!
Værsgo.
Når vores datter og medhjælper arbejder så hårdt, har jeg det dårligt over ikke at kunne give dem ris.
Godt, ik? Rigtige hvide ris.
- Mere tak. - Selvfølgelig.
Du guffer rigtig i dig i aften, Setsuko?
Det smager godt.
- Hvad er der galt? - Jeg vil ikke ha' risengrød.
- Har vi flere af de der blommer? - De er spist for længe siden.
- Her er din frokost. - Tak. Jeg må hellere komme af sted.
Farvel mor.
Vi spiser ris til frokost. Så du må vente lidt.
Hold op med det der. I får også grød til frokost.
Tror du at en doven hund som dig, fortjener det samme som de der slider så hårdt for vort land?
Du er gammel nok til at forstå, at vi alle må yde noget, Seita.
Du siger at du vil have ris, men gør du noget for det? Absolut intet.
Jeg giver dig ris, men du klager alligevel.
- Men det er jo vores ris. - Nå, så jeg snyder jer?
Hvor våger du at sige det! Efter at I har fået lov til at bo her!
Okay! Her er en ny regel... Fremover laver vi vores egen middag.
Seita, du har vel andre slægtninge i Tokyo, ikke?
På din mor's side? Hvorfor ikke skrive til dem. Vi kan bli' bombet når som helst.
Jeg ved ikke hvor jeg skal finde hende?
- Lad os gå hjem, mor. - Ok, far venter på os.
Frøerne synger, det er tid at gå hjem...
Undskyld at du måtte vente så længe.
- Hvad er galt? - Jeg er sulten og tørstig.
Okay.
Her er et frugtbolsje.
Mor har 7000 yen i banken.
7000. Dem kan vi leve længe af. Så bare rolig, okay.
Jeg skriver til far, at han skal skrive tilbage snart, for du venter. - Skriv dit navn.
Du er heldig.
Det er svært at købe sådan en ovn, nu for tiden.
Det er næsten umuligt at skaffe nogle hvidevarer, til at sælge.
Jeg ta'r den der kam, og... Har du en paraply?
- En paraply... Ja! - Det regner, det regner...
Storebror kommer hjem med en paraply til mig...
...ned falder regnen...
- Det sku' gøre det! - Vær forsigtig med ilden.
Ja.
- Hvad laver de? - De laver deres egen mad nu.
- Det var på tide! - Mere, tak. - Har du skældt dem ud igen, mor?
Ja, og de nægtede at undskylde. Og han har købt en ovn, for at trodse mig.
Færdig.
Det er dårlige manérer, Seita.
Vi kan sidde som vi vil, det gør ikke noget.
Sådan, ris til to. Næste ration kommer i juli.
Lad mig få den!
Kan du lide det?
Det smager anderledes!
Vindruer, jordbær, mint og melon. Det er mikset sammen. Drik det hele.
Det hele er væk.
Klart. De har efterladt opvasken til mig. Så egoistisk af dem.
De to unger er nogle af de værste! Ikke igen!
Seita, den mand og min datter arbejder hårdt for vores land dagen lang!
Du kan ikke holde dem vågen med din gråd.
Vi har rigelige problemer med at sove, med alle de luftangreb.
Hør efter! Hør efter! Besked fra det militære hovedkvarter.
Flere hold af fjendens bombefly nærmer sig.
Skal du til beskyttelsesrummet igen, Seita?
Du er vel gammel nok til at hjælpe til, ikke?
Jeg vil hjem. Jeg hader at bo hos hende!
Vi har ikke et hus at komme tilbage til.
Stop det! Er du ikke klar over at vi er i krig?
I to er kun problemer for mig!
I er en plage, at I ved det! Du er ikke til nogen hjælp under luftangrebene.
I må for min skyld gerne flytte til beskyttelsesrummet.
Der har vi det. Vi kan bo her.
Der er ingen der bruger det. Det ser solidt ud. Og vi kan leve som vi vil.
Kan vi virkelig bo her?
Vi har forstyrret jer længe nok. Vi ta'r af sted nu.
- Ta'r af sted...? Hvor hen? - Det har vi ikke besluttet endnu.
Oh... Så farvel I to. Pas på jer selv.
Det her blir køkkenet!
Og her blir hoveddøren! Men hvor er badeværelset?
Det kan være hvor som helst. Vil du med mig en tur?
- Hvor vil du have vognen. - Bare stil den der.
Kunne du måske sælge os lidt mad og måske lidt halm?
Det tror jeg. Men der er ikke meget tilbage.
- Mine tænder løber i vand! - Nu spiser vi.
- Der er altid frøer som vi kan spise. - Frøer?
Ja, de er gode.
Du må hellere lægge dig ind under myggenettet.
- Hvad er der? - Jeg har glemt min tandbørste.
En nat uden den, gør ikke noget.
Der er snart mange insekter herude. Du må hellere gå ind under nettet.
Der er mørkt derinde. Jeg er bange.
Jeg skal tisse. Hvad med dig?
- En selvmordspilot. - Den ligner en ildflue.
Ja.
Lad os fange nogen.
Okay, ind med dig.
- Jeg kan se dig! - Jeg kan også se dig.
Et hårspænde.
Vi samler så mange vi kan!
Jeg var en gang til en flådeafskedsfest. Lidt før du blev født.
Flådeafskedsfest...?
Ja. Far's krydser, "Maya," lå sammen med de andre fra skibe fra flåden i havn.
Mægtige fæstninger der flyder på vandet.
Forsvarer vort hjemland mod angreb fra nær og fjern.
Fjendtlig flyvemaskine!
Jeg gad godt vide hvor far kæmper lige nu.
Lad mig være, Seita!
- Hvad laver du? - En grav. Mor ligger også i en grav.
Moster sagde det.
Hun sagde at mor døde, og at hun er i en grav nu.
Vi tage hen til hendes grav en dag.
Kan du huske kirkegården, den pæne nær Nunobiki?
Det er der hun ligger. Under et stort kamfertræ.
Hvorfor dør ildfluer så hurtigt?
- Det ser ud som om, at der bor nogen her. - De har formodentligt mistet deres hus.
- Det er måske en gal eneboer. - En gynge!
- Der bor et barn her? Hvad er det? - Hvil i fred!
Jeg ville ønske at det var rigtig mad.
- Der står: "Setsuko". - Se! Tørrede frøer.
Hvem vil spise det?
Jeg kender ingen der ville spise det der!
Knuste sojabønner! Og jeg troede at den mad jeg fik var dårlig.
Et spøgelse!
Jeg har byttet alt for ris. Endda vores mor's kimono.
Der er ikke mere at bytte med. Vær sød, jeg kan betale godt for ris.
Jeg er ked af det. Jeg kan ikke bytte eller sælge noget til jer.
Jeg er bonde, men selv jeg har ikke nogen ris at dele med dig.
- Har I ikke nogen andre slægtninge? - Jeg ved ikke hvordan jeg skal kontakte dem.
Tag imod mit råd og gå tilbage til den der kvinde.
Alting er rationeret nu. Man kan ikke overleve udenfor systemet.
Slug din stolthed og sig undskyld.
Tak. Jeg spøger en anden.
Du er søn af en mand i flåden, ikke? Så forsøg at være tapper.
Må vi det? Umh,umh.
Det er lige meget om du kan lide det eller ej. Du er nødt til at spise, så du kan blive stor og stærk.
Seita...
- Jeg har det mærkeligt. - Fryser du?
Jeg har haft diarré.
Hey, du der...!
Undskyld! Sir, tilgiv mig! Jeg mente det ikke.
Min søster er syg. Jeg ville bare gi' hende lidt sukker!
Ja, klart! At stjæle mad i krigs- tider er en alvorlig forbrydelse.
Din skide...! Kom tilbage!
Hvad fanden...?! Også kartofler?
Så det er dig, som har stjålet af min høst!
Undskyld. Jeg skal aldrig gøre det igen, jeg lover det.
Sig det til politiet! Jeg ta'r dig derhen selv!
- Gå! Jeg håber at de låser dig inde. - Hun er syg. Hun behøver mig.
Seita... Seita!
Seita...
Ud fra hvad I har fortalt mig, er forbrydelsen tydelig...
...så jeg takker for informationen. Jeg ta'r mig af det. Så du kan gå nu.
Du har pint den her dreng tilstrækkeligt.
Det er lige før jeg ville kalde det... Overgreb.
Tak, sir!
De angreb Fukui i aftes.
Vil du have et glas vand, eller noget?
Setsuko.
Seita!
Seita.
Skal jeg hente en læge? Hvorfor gjorde han det?
Setsuko!
Jeg skal på wc.
Kan det vente lidt? Hop op.
Broderen er taget til bjerget for at samle brænde...
Setsuko. Middag.
Det her græskar er godt. Det smager af sød gelé.
Det kan jeg ikke lide.
Hvis du ikke spiser, vil far bebrejde mig det. Kom nu?
Jeg skal nok hjælpe dig. Op med humøret og spis!
Når du har det bedre, skal vi til stranden igen.
Nu skal jeg virkelig give dig noget godt at spise, Setsuko!
Seita...
Var de her din mor,s? Det er jo til at grine af!
Du prøver at sælge dit affald til mig. Her.
Setsuko.
Setsuko!
Seita... Vand...
Ånd ind. Og ud.
Hun har haft diarré et stykke tid.
Feber og udslæt overalt... Og saltvandet skader vist hendes hud.
Svækket af underernæring. På grund af diarréen. Næste?
- Kan du gi' hende medicin eller en sprøjte? - Jeg vil ikke ha' nogen sprøjte.
Vær sød, hjælp hende.
Give hende medicin? Det hun behøver er mad.
- Hun behøver mad. - Hvad kan jeg hjælpe dig med.
Hvor skal jeg få fat i mad?
Jeg er så sulten. Hvad vil du spise?
- Tempura, sashimi, gelé... - Ellers andet?
Is. Og så vil jeg ha' frugtbolsjer.
Frugtbolsjer. Okay.
Jeg hæver pengene, og køber al den mad du vil have.
Jeg vil ikke ha' noget. Du kan få det.
Du må ikke gå. Bliv hos mig. Du må ikke gå fra mig.
Bare rolig, Setsuko.
Jeg køber noget næringsrigt mad til dig, okay?
Og så vil jeg aldrig gå fra dig igen. Aldrig.
Det lover jeg.
- 3000 yen. - Der er en tyfon på vej.
Klart, vi får vores "guddommelige vind" efter at vi har overgivet os.
Overgivet os...? Har vi tabt krigen?!
Har du ikke hørt det, unge mand?
Siger I at Japan har tabt?
- Ja. betingelsesløs overgivelse. - Hvad med flåden?
Alt er væk. Hele flåden er sendt til havets bund.
Er min far's skib også sænket? Er det derfor han ikke har skrevet tilbage?
Hvor fanden skulle jeg vide det fra? Skøre unge.
Fanden tag ham!
Jeg er så sulten.
Far.
Nu er far også væk. Han er også død. Far...
Undskyld det tog så lang tid. Jeg går i gang med at tilberede nogle ris.
De flyver op... Og ned igen...
Ildfluen er stoppet.
Jeg har købt kylling og æg...
Og jeg har også købt...
Hvad er det du har i munden, Setsuko?
Det her er knapper. Det er ikke bolsjer.
Jeg har købt noget specielt til dig og jeg ved at du kan lide det.
Seita. Tag en...
- Setsuko. Hvad...? - Riskugler.
Jeg har lavet dem til dig.
Her. Tag en.
- Vil du ikke have dem...? - Setsuko!
Se, det er en vandmelon. Og jeg behøvede ikke at stjæle den.
Her, spis den.
Den er god...
Hold den her, så laver jeg risvælling med æg.
Jeg lægger melonen her. Okay?
Seita... Tak.
Hun vågnede aldrig op.
Her. Trækul til kremeringen.
Siden det er et barn, så skal du gøre det i et tempel.
Kroppen skal være let påklædt. Og bønne-stilke giver en god ild.
På trods af det hele, er det dejlig dag.
- Det er så rart at være hjemme! - Det har ikke ændret sig det mindste.
Den gamle grammofon.
Jeg har savnet den her udsigt.
Kom snart tilbage!
Den næste morgen, lagde jeg noget af Setsuko's aske i-
en slikdåse, og klatrede ned af bakken.
Jeg gik aldrig tilbage til beskyttelsesrummet.
Seita...
Sengetid, okay?
Slut